Měnový kurz

Z Wikipedie, otevřené encyklopedie

Skočit na: Navigace,
Hledání

Měnový kurz je cena jedné měny vyjádřená v jednotkách měny jiné.
Obvykle se udává jako podíl domácí měny ku měně zahraniční. Zkráceně se někdy
používá např. kurz dolaru je 19,50 – to znamená, že měnový kurz české
koruny k americkému dolaru je 19,50  Kč za 1  USD.

Obsah

1 Kurzová
notace

2 Režimy měnových
kurzů

3 Teorie měnových
kurzů

3.1 Teorie parity kupní
síly

3.1.1 Absolutní

3.1.2 Relativní

4 Stanovení měnového
kurzu

4.1 Změny měnového
kurzu

4.2 Vlivy působící na
měnový kurz

5 Související
články

[editovat]
Kurzová notace

Kurz z příkladu se běžně zaznamenává ve formě 19,50 USD/CZK. Zde
zápis "USD/CZK" není zlomek, ale historicky používaná
notace s významem
kurz pro měnu USD je 19,50 CZK: Ačkoli by se výpočet kurzu provedl
podílem Kč/$, tedy obráceně, předvedená notace se běžně používá ve směnárnách, v bankách [1] i na Forexu.

[editovat]
Režimy
měnových kurzů

V minulosti byly penězi drahé kovy, například zlato, viz zlatý standard.
Jednotka každé měny byla jen jiným názvem pro určité množství tohoto kovu.
Směnné kurzy proto byly dány, šlo o pouhé poměry hmotností měnových jednotek. K
jejich změně došlo jen tehdy, stalo-li se, že panovník prováděl znehodnocování
mincí, viz seignorage.
Tyto praktiky byly rozšířenější ve středověku. Později se staly velice vzácné, a
sice v průběhu devatenáctého století v době tzv. zlatého standardu. Naopak dnes,
kdy nejsou peníze kryty komoditou a tedy jejich hodnota není nijak ukotvena
hmotností kovu, jsou změny kurzu prakticky neustálé.

Fixní kurzy komoditních měn nebylo obvykle třeba sledovat, namísto toho byly
předmětem zájmu vývozy a dovozy kovu (zlata) z a do jednotlivých zemí. Vývoz
zlata znamenal, že občané dané země si kupují vyšší množství statků a služeb v
zahraničí, anebo masivně investují. V dnešním režimu nekrytých peněz a volně
plovoucích kurzů by se taková situace projevila poklesem dané měny. Dovoz zlata
byl pravým opakem, dnes by šlo o posílení kurzu. Ačkoliv komoditní peníze v
současnosti používány nejsou, tento mechanismus má stále svou důlěžitost,
protože fakticky fixní kurzy nadále existují mezi zeměmi, které používají
stejnou měnu, tedy například v eurozóně. Jde o speciální
případ s kurzem 1:1. Toky eur nahrazují kurzová přizpůsobení.

V případě dnes mnohem častějších komoditou nekrytých peněz je pro kurzy
rozhodující především měnová politika centrálních bank. Jestliže množství
dostupných jednotek nějaké měny vzroste, stane se totéž, co následovalo
znehodnocení mincí, daná měna ztrácí vůči ostatním. Naopak jestliže cizí
centrální banky znehodnocují své měny rychleji než domácí, pak dojde k
relativnímu posílení domácí měny vůči zahraničním. K tomuto kurzovému pohybu
může centrální banka zaujmout různé postoje a může reagovat různým způsobem.

Jestliže se vzdá jakékoliv intervence, potom se jedná o tzv. režim volně
pohyblivého kurzu (tzv. floating), přesněji o čistý floating.
Jestliže si pouze vyhradí právo zasáhnout, aniž by jej často využívala, pak se
hovoří o dirty floatingu, což je případ přístupu ČNB
ke kurzu české koruny. A konečně, pokud je zavázána udržovat pevnou výši kurzu
(obvykle se tím myslí udržování určitého pásma změn), říká se tomu též režim
fixních měnových kurzů. Potom musí reagovat na vychýlení kurzu mimo kýžený
interval nákupy nebo prodeji na devizových trzích.

[editovat]
Teorie měnových
kurzů

Způsob, jakým se stanovují výše měnových kurzů na měnových trzích, se snaží
vysvětlit teorie měnových kurzů. Jde však obvykle o neúplná vysvětlení. Kurz je
totiž tržním fenoménem a proto je nepředpověditelný. Existuje dlouhá řada
situací, kdy například lidé jedné země si přejí držet měnu jiné ve velkém
množství. Funkci takové rezervní měny v desetiletích po druhé světové válce
plnil americký dolar, ale mnohde i německá marka. Obvykle šlo o měny zemí, které
nepodléhaly vysoké depreciaci, byly snadno dostupné apod. Za pohyby měnového
kurzu může být i spekulace, tedy očekávání mnohých aktérů, že dojde k nějakému
vývoji, a nákupy na tomto očekávání založené.

[editovat]
Teorie parity
kupní síly

Teorie parity kupní
síly vychází ze zákona
jediné ceny, který říká, že cena zboží, po přepočtení na stejnou měnu, musí
být stejná. Protože však existují překážky mezinárodního obchodu (je nutno
hradit dopravní náklady; některé statky – zejména služby – jsou
neobchodovatelné), měnové ceny si neodpovídají.

Teorie parity kupní síly má dvě verze:

[editovat]
Absolutní

Absolutní verze říká, že nominální měnový kurz je vyjádřen jako poměr cenových hladin:

E = Pdomácí /
Pzahraniční

kde P je cenová hladina, E je měnový kurz.

[editovat]
Relativní

Relativní verze říká, že procentní změna měnového kurzu odpovídá rozdílu změn
cenových hladin (tzn. rozdílu měr inflací):

e = πdomácí −
πzahraniční

kde e je relativní změna nominálního měnového kurzu, π míra inflace.

[editovat]
Stanovení
měnového kurzu

U nesměnitelných měn:

Kurzy se nevytváří na devizových trzích, jsou to kurzy nepružné a jsou
stanoveny centrálními orgány státu kde se použivá nesměnitelná
měna.

U volně směnitelných měn:

Volně směnitelné měny využívají pružné kurzy - neustále se měnící,
systém pružných kurzů existuje ve třech variantách:

Kurzy volně pohyblivé (floating): Kurz kolísá volně podle nabídky a
poptávky bez zásahů centrální banky - bez devizových intervencí.

Řízený floating (pohyblivý kurz v rámci limitů): centrální banka
zasahuje v případě, že se kurz odchyluje od ústředního kurzu více, než je
stanovena hranice fluktuačního pásma.

Vázané kurzy: jsou u nejméně používaných měn, které svůj kurz odvozují
od vývoje kurzu významné měny nebo koše měn.

[editovat]
Změny měnového
kurzu

Měnové kurzy konvertibilních měn s čistým nebo řízeným floatingem jsou
pohyblivé v závislosti na nabídce a poptávce po měně na mezinárodních devizových
trzích. Možné případy:

Zhodnocení měny (apreciace)

měna vůči jiné posiluje

zlevňuje zahraniční zboží dovážené do země, zvýhodňuje dovozce

zdražuje domácí zboží vyvážené na zahraniční trhy, znevýhodňuje
vývozce

Znehodnocení měny (depreciace)

měna oslabuje vůči jiným měnám

zdražuje zahraniční zboží dovážené do země, znevýhodňuje dovozce

zlevňuje domácí zboží vyvážené na zahraniční trhy, zvýhodňuje
vývozce

U volně nesměnitelných měn a měn s fixním měnovým kurzem může stát (resp.
jeho měnová autorita, zpravidla centrální
banka) vyhlásit znehodnocení měny (devalvaci) nebo zhodnocení měny (revalvaci).

[editovat]
Vlivy působící na měnový kurz

Nabídka a poptávka po měně

Rozsáhlé nákupy a prodeje

Saldo obchodní a platební bilance

Výše úrokových sazeb

Ekonomická a politická situace a aktuální události

[editovat]
Související
články

Měna

Měnové
riziko

Centrální
banka

Státní
dluh

Citováno z „http://cs.wikipedia.org/wiki/M%C4%9Bnov%C3%BD_kurz“

Kategorie:
Peníze

Osobní nástroje

Přihlášení
/ vytvoření účtu

Jmenné prostory

Článek

Diskuse

Varianty

Zobrazení

Číst

Editovat

Zobrazit
historii

Akce

Hledání

Navigace

Hlavní strana

Portál
Wikipedie

Aktuality

Pod
lípou

Poslední
změny

Náhodný
článek

Nápověda

Podpořte
Wikipedii

Tisk/export

Vytvořit knihu

Stáhnout jako PDF

Verze
k tisku

Nástroje

Odkazuje
sem

Související
změny

Načíst
soubor

Speciální
stránky

Trvalý
odkaz

Citovat
stránku

V jiných jazycích

Afrikaans

العربية

Català

Dansk

Deutsch

English

Esperanto

Español

Eesti

Euskara

Suomi

Français

हिन्दी

Hrvatski

Magyar

Bahasa Indonesia

Íslenska

Italiano

日本語

한국어

ລາວ

Lietuvių

मराठी

Bahasa Melayu

Nederlands

‪Norsk (nynorsk)‬

‪Norsk (bokmål)‬

Polski

Português

Русский

Slovenčina

Shqip

Српски
/ Srpski

Svenska

தமிழ்

Türkçe

Українська

اردو

Tiếng
Việt

吴语

ייִדיש

中文

Stránka byla naposledy editována 25. 6. 2010 v
08:05.

Text je dostupný pod licencí Creative
Commons Uveďte autora – Zachovejte licenci 3.0 Unported,
případně za dalších podmínek. Podrobnosti naleznete na stránce Podmínky
užití.

Ochrana
osobních údajů

O Wikipedii

Vyloučení
odpovědnosti